En morgen i 1940 gik alle indbyggerne i Friar nordpå ad en sti og ud i vildmarken.
Nogle frøs ihjel. Andre blev massakreret. Men de fleste blev aldrig fundet.
Blandt de fortrolige oplysninger er denne lydoptagelse af en overlevende, -
- som blev optaget under efterforskningen.
Vi er på station 8. Klokken er 11.00. Optaget d. 10. oktober 1940.
Sagsnummer: 63708NA90
Vi afhører den eneste overlevende indbygger.
Sagen er fortrolig indtil videre. Tak.
Hvorfor er De den eneste overlevende, sir?
- Jeg gik ... - Kun De kom tilbage. Hvorfor?
Alle døde ... Jeg kunne ikke ...
Jeg efterlod dem ... på stien ...
Personen holder hænderne for ørerne og har smerter.
- Hvad hørte De, sir? - Jeg hørte ...
Hvad hørte De, sir?
Kan du ikke høre det?
- Er jeg den eneste her? - Nej sir, jeg er her også.
- Kommer jeg for sent? - Vi lukker om to minutter.
Det drejer sig om Friar, New Hampshire? Den gamle sti?
To former for billed-id, tak.
Nogle ville foretrække, at du ikke fik disse ting, Mr. Barnes.
Mine breve bliver nok en del af gråzonen vedrørende offentlighedens interesser.
Vær lidt optimistisk, Mr. Barnes.
Værsgo. Sagsmappen, fotografier og koordinaterne.
Jeg skulle beklage alle de års ulejlighed for dig og din kone.
De mener det nok ikke. Men det gør jeg.
God fornøjelse, Mr. Barnes.
Undskyld mig ...
Hallo?
Vi drikker.
Du drikker.
Ingen undskyldninger, Teddy.
Bare hæld op, Walter.
Kan man ikke lave det, man elsker, så må man undervise.
Men jeg vidste ikke, hvad jeg skulle, efter det der skete.
Så derfor drikker vi.
Jeg kommer til at savne jer.
Hvad skal jeg gøre?
Drikker vi, fordi det hele er ødelagt? Skråt op med jobbet.
Hvad nu, hvis vi skrev en bog mere?
- Han fik det. - Nej.
Nu gør vi det.
Mr. og Ms Barne? Jerry Abbott, Hampshire. Anmodningen er godkendt.
Det vækker ikke begejstring. Rangeren arrangerer det. Ingen våben.
Hav en god tur.
Hvem fanden tror du, du er? Hold dig væk!
Bliv væk. Vi vil ikke tale med dig. Lad os være i fred.
- Skræmmer det dig? - På en god måde.
Bliver du skuffet, hvis vi tager derud og får en dårlig historie, og billeder af knogler?
Så ville jeg blive meget skuffet.
Også jeg.
Jeg elsker dig, Bellamy. Har jeg fortalt dig det?
Jeg elsker dig endnu mere.
Dag 1: Ganske enkelt.
Vi kører i dag, og ankommer til stien omkring middag
Vi går indtil det bliver mørkt. Lad os starte med at præsentere os.
Jeg hedder Melissa Barnes. Jeg står for kompas og kort over området.
Jeg hedder Cy Banbridge Skov og naturstyrelsen.
Daryl Luger. Jeg laver kort. - Luger Erin. Vi laver kort.
Ingen kort er lavet over nordlig retning siden århundredeskiftet , så dem laver vi.
Jill Bateman, Teddy og Melissa praktikant.
- Jill tager sig af vabler og den slags. - Og Trent har smertestillende.
Walter Myrick. Underviser adfærdspsykologi. Jeg tester jer dagligt og filmer det.
Ingen spørgeskemaer og den slags. I skal bare være naturlige.
Ja, det er tidligt på dagen. Jeg tager mange billeder.
Teddy Barnes. Medforfatter og fotograf.
Historien om Friar fascinerer mig.
Jeg ved ikke, om vi finder svarene.
Men det er en enestående chance for, at gøre en legende til faktuel historie.
Pandekager.
Hej.
Jeg stiller en række spørgsmål og du skal svare ærligt.
- Tænk ikke for længe over svaret. - Spørg løs.
- Hvad er dit navn? - Jeg har allerede ..
Nu er jeg med. Cy Banbridge.
Hvor er du lige nu?
- På en parkeringsplads. - Godt nok.
- Hvilken lugt forbinder du med farven rød? - Seriøst?
Kirsebær, tror jeg.
- Hvad betyder det? - At du ikke har hjerneskade.
- Her. - Behold du den.
- Det er lige i nærheden. Denne vej. - Her?
- Ifølge dine koordinaterne er stien her. - Den virker fint.
- Koordinaterne er korrekte. - Hvor er stien så?
Vi leder efter en sti.
Er I retarderede? Dette er en biograf.
- Vent.. - Fuck dig.
Billetter koster otte dollars. 56 dollars i alt.
Vil du med?
Du er sej.
Det får vi ikke noget ud af.
Vi smutter.
Hvad ser vi?
Noget med pistoler, patter og verdens undergang.
Ingen vil tale med os.
Jeg bliver ikke vred. Jeg er bare jaloux.
- Hvorfor? - I skal ned ad stien.
Nej, for den findes ikke, vel?
Koordinaterne var falske. Så nu fremstår vi, som en flok idioter.
Har nogen forbudt jer, at tale med os?
Min bedstefar gav mig jobbet. Han ejede stedet, men døde af kræft sidste år.
Han var venner med den tidligere ejer.
- Inden alle forsvandt. - Var han her i 1939-1940?
Hver anden weekend, ja.
Jeg skal skifte filmspolen. Jeg får løn for det.
Til højre nede bagved.
"Gone With The Wind" original print.
Den anden er Oz-filmen. De fandt den i projektoren.
Den virker ikke, fordi den er så slidt.
Jeg gav dig ikke lov til, at bruge mig som kilde.
- Jeg har ikke mange penge. - Du har noget bedre. En ekspedition.
Jeg har mit eget udstyr. Jeg kan lave mad. Jeg kan fortælle dig alt, jeg ved.
Jeg har ingen familie. Har ikke råd til at flytte. Tag mig med.
Du hører ikke, hvad jeg siger.
- Stien findes ikke. Så ingen ekspedition. - Den findes.
- Har du set den? - Der er et skilt.
En sten, hvor der står "YellowBrickRoad".
Vi drikker der nogle gange for spændingens skyld.
Engang gik jeg 100 meter hen ad stien.
YELLOWBRICKROAD
- Hvad er dit fulde navn? - Ann Liliane Luger.
Sig noget volapyk, indtil jeg siger stop.
- Stop, Ann. - Okay.
- Kig ikke på dit ur. Hvad er klokken? - 15.17.
2 gange 2 er 4. 4 gange 4 er 8.
- 2 gange 8 er 16. - 16 gange 2 er 32.
32 gange 2 er 64.
64 gange 2 er 128.
Skriv et ord spejlvendt i luften, så jeg kan læse det.
Lad os blive her i nat. Vi kan slå telt op derhenne.
Vi går en time mere.
- Du ender med at brække håndledet igen. - Kun en time mere.
- "Indian Cucumber". De smager sødt. - Fedt.
Hvordan har du det?
Jeg har det varmt. Der er mange insekter. Ellers har jeg det godt.
Gentag en bevægelse, indtil jeg siger stop.
Stop.
- Jeg er ikke færdig. - Stop. Tak.
Primtal. Start med to.
To, tre.
Fem, syv.
Elleve, tretten, sytten.
- Nitten, treogtyve. - Flot. Stop.
Jeg vandt OL for hurtigste bålstarter fire år i træk.
- Altså sommerlejr OL. - Hurtigste bålstarter?
Hvordan gør man det?
Der er en snor 45 cm over jorden. Den første, der brænder den over, vinder.
45 cm? Det er da let. Jeg kunne klare 90 cm, hvis ikke mere.
- Er elge farlige, Cy? - Ja, hvis man provokerer dem.
De kan kaste et menneske 15 meter.
- Bjørne skal man være bange for. - Ikke mig.
De er mere farlige.
- Ja, men jeg hader elgens gevir. - Se her.
Giv mig den.
En, to ...
Skal vi bytte? Slikkepind.
Stop!
Rør jer ikke.
- Jeg tager jeres sjæl! - Røvhul!
Hvor fandt du den?
I skoven, da jeg skulle pisse. Jeg gled næsten i bladene.
- Pissede du på den? - Fra ´30´erne.
Læs hvad der står.
- Jeg blev pissebange. - Se.
- Hatten har ikke ligget her i 70 år. - Nogen leder måske efter den.
Lige nu.
- Nogen i nærheden. - Kuldegys.
Godt forsøgt.
- Vi må passe på den. - Må jeg tage den på?
- Hvorfor vil du have den på? - Så bliver den ikke væk.
Det har du ret i.
Pas på hatten.
- Dit navn? - Melissa Barnes.
- Hvor er du nu? - Vi er på stien.
- Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
Bortset fra lidt mavepine.
- Hvad forbinder du med farven blå? - Ammoniak eller klor, som i en pool.
- God tur. - Vi ses i lejren.
Året er 1940. Det er oktober. Omkring d. 15.
Roosevelt er ligeglad med skovene mod nord.
Det er alle. Folk mister håbet.
- De gik tit i biografen og sad og gloede. - Og til Emerald City.
Hvad synes du om den officielle forklaring?
Man skal ikke tro på alt. Så jeg flyttede til Friar.
- Jeg snakkede med en soldat. - Hvad fandt du ud af?
De efterlod ikke alt. Men de tog nogle besynderlige ting.
Han fortalte, at deres tøj var væk. Hatte, jakker, handsker.
Siger hun efter vi fandt hatten.
Han troede, de tog musikken. Der er nogle gamle billeder, hvor..
- Det er latterligt. - Vent, til vi ved mere.
Som du vil.
Fjolser.
Koordinat 5: 11,9 grader mod nordvest.
Koordinat 6: 7.01 grader mod nordvest.
- Er du klar? - Ja.
Koordinat 7: 62 grader. Mod nord nu.
Otte?
Jeg må lige kalibrere.
Det smager ikke af noget.
Tag den hat af. Jeg mener det.
- Hvad er der? - Problem.
Har du ødelagt den?
Det er Teddy. Kan I høre mig?
- Vi hører dig. - Ifølge GPS´en er vi i Quam.
- Vil du gentage det? - Glem det.
Hvor er vi nu, praktikant Jill?
65 km nordvest for Firenze.
Det kan være en mølle. Langt væk.
En vindtunnel.
Andre forslag?
Hvor er vi nu, praktikant Jill?
- Tæt på Melbourne. - Hej, Melborne. Den dingo åd min baby.
Person nummer fire. Dag tre. Et minde fra fortiden?
Min første kat, Reggie.
- Kan du huske, hvordan Reggie lød? - Ja.
- Kan du efterligne den lyd? - Skal jeg miave?
Slut motoren!
- Jeg hørte det også. - Åh, Gud.
1: Soludbrud, glacial processer og magnetisme.
2: Menneskelig tilstedeværelse. Det mener Cy. FBI er efter os.
3: Selektiv hallucination. Psykosen smitter alle. Langt ude.
- Daryl og Walter undersøger lydstyrken. - Musikken kommer fra enden af stien.
4: Det er de forsvundne indbyggere fra Friar. Det er, som om de er tilstede.
Vi ved følgende: Vi er ikke skøre.
Teknikken driller. Vi er fem dage væk fra civilisationen med udstyr. Tre uden.
Mødet skal handle om, hvorvidt vi ønsker at vende om.
Det kan du ikke mene.
Jeg foreslår, at vi vender om.
- Dine teorier forklarer ikke musikken. - Hvad er din teori?
- Det kunne være Gud. - De hørte altid den slags musik.
Det fortalte min bedstefar. De var vilde med det.
Praktikanten Jill sagde noget skørt. Jeg vil gerne høre mere.
- Gentag venligst, praktikant. - Det er måske... Glem det.
Gud!
- Teori 5: Det er Gud. - Latterligt.
Hvad nu, hvis indbyggerne i Friar troede, at stien førte til Gud.
- En troldmand, der kunne stoppe krigen. - Og troldmænd kan man bede om alt.
Ikke i "Wizard Of Oz".
- Vil du godt holde op nu? - Min tur.
Vi ved ikke, hvad foregår her. Lad os vende om. Jeg er bange.
- Vi bør overveje det. - Walter?
Hvis der er en troldmand for enden af stien, hvad vil du spørge ham om?
- Det er et meget personligt spørgsmål. - Hvad er dit svar, Mr. Barnes?
Få ham til at smile til kameraet. Mere behøver jeg ikke.
- Vi kører begge to. - Hvilken retning er nord?
Nordøst svarer til nord. 17 grader.
- Din søster sagde, dine ting ikke virker. - Jeg er sikker. Nord er den vej.
- Så god er du ikke. - Jo. Det er en tredobbelt magnetisk kraft.
Modsatte retning, som toiletter i Australien.
- Så der er et centrum? - Ja.
- Det er vist der musikken kommer fra. - Skaf koordinaterne.
- Vi kører mod syd og får koordinaterne. - Ja.
- Hvad er dit fulde navn? - Liv Michelle McCann.
- Skal jeg kigge på dig eller kameraet? - Kig ind i kameraet.
Hvor er du nu?
100 km op ad YellowBrickRoad.
Musikken startede i går morges.
Sig alfabetet baglæns.
Z, y, x, w, v, u..
- Fuck. T? - Det er nok.
Nej, jeg kan godt.
V, u, t, s, r...
Q, p, n, m, l.
Pis! Hvad kommer efter... før L?
L, k, j...
I, h, j, f...
E, d, c, b, a.
En mere.
En krydsvej mere.
- Du snakkede i søvne. - Hvad sagde jeg?
"Jeg vil ikke tilbage."
- Ikke tilbage. - Jeg vil ikke tilbage.
- Dit lille hjerte slår så hurtigt. - Det er ikke lille.
Find nu stedet.
Du er det forkerte sted.
Du synes nok det er sjovt, Daryl, men det er det ikke.
Tag hatten af.
Hvordan har du det?
Jeg er trist.
Sig noget volapyk, indtil jeg siger stop.
Stop.
Gentag en bevægelse, indtil jeg siger stop.
Teddy?
- Det skal nok gå. - Rør mig ikke.
Jeg ...
Jeg savnede musikken.
Hvor blev den af? Hvornår kommer den tilbage?
- Savner du den ikke? - Nej.
- Hvad ser du på optagelserne? - Det varierer.
Problemer med koncentration og associering. Hukommelsestab.
- Glemmer vi, hvor vi kommer fra? - Daryl har skrevet koordinaterne ned.
Jeg taler om vores identitet, inden alt dette.
De har været her, Walter. De har gået lige her.
Vi har nok til bogen.
Du prøver desperat, at finde et svar på noget, du ikke forstår.
Denne gang er jeg virkelig bange.
- Hvorfor? - Se.
Kom og se, allesammen.
Giftige bær. Atropa belladona.
"Nattens skygge". Husk, hvordan det ser ud.
- Et giftigt lortebær. - Jeg spiste det ikke. Jeg maste det.
Meget giftigt bær.
Vi har sgu fortjent en fest.
Okay, men pas på.
Den hurtigste bålstarter?
Det skal nok lykkes. Giv mig noget at drikke.
- Smid det på bålet. - Det må ikke gå ud.
- Brænd det. - Lad det ikke gå ud.
Meget tættere på end jeg troede.
Hvorfor har vi en dommer, når alle snyder?
Det må du spørge troldmanden om.
Der er noget her. Jeg vil ikke se mere.
Det er okay.
- Jeg spiser noget. - Hallucinationer.
- Vi burde vide det. - Hjemme er bedst.
- Gutter?
Jeg vil sove.
Jeg løj.
Det er gået op for os.
Jeg kendte ikke min bedstefar. Han boede i Maine.
Men jeg er vokset op i Friar.
Sov nu.
Du ved, hvordan det er, at undre sig over, hvorfor de gik.
Indbyggerne i Friar stiller ikke spørgsmål. Hvis man bor der, forstår man det.
Det er ikke noget, man kan skrive en bog om.
Jill fortalte, at hendes barndomsminde var at gå på YellowBrickRoad.
Får vi koordinaterne i dag?
- Skal vi tro på det? - Giv hende en dag mere.
Én dag.
Vent.
Vi skal aflæse koordinater. Går I videre?
Nej, vi venter.
Kom.
Efter 15 minutter kan vi lidt igen.
- Dine fingeraftryk er overalt. - "Dine fingeraftryk er overalt."
Det ligner lort.
- Har du ridset linsen? - Nej.
- Blev den ridset? - Giv mig hatten.
- Blev den ridset? - Tag den skide hat af. Jeg mener det.
Tag den af. Giv mig den.
Hold kæft og tag hatten af. Hvis du ikke tager den af ..
Nej, Daryl!
- Han løber ind i skoven. - Bliv her og vær stille.
- Gå væk, Jill - Hvad så du, Walter?
Han flåede hende i stykker. De skændtes over hatten.
Hvad skete der, Walter?
Hør efter, allesammen.
- Hun er død. - Ja.
Det er en frygtelig tragedie.
Walter, vi slår lejr her.
- Teddy og Cy tager kniven. Find Daryl. - Lad os gå hjem. Daryl kender vejen.
- Med hans bog kan jeg finde vej. - Jeg er enig med Cy.
- Sluk musikken! - Han så bange ud.
Find ham.
Pokkers.
- Vi havde det lige så godt. - Nej.
Det havde vi ikke.
Melissa.
- Melissa? - Hvad?
- Glem det. - Hvad er der, Jill?
Hvor er slikposen?
Jeg forstår. Det skal nok gå alt sammen.
Teddy og Cy henter Daryl og så tager vi hjem.
- Tror du på mig? - Ja.
Det gør jeg ikke.
Jeg mangler vand. Hjælp mig.
Vi må samle kropsdelene sammen og markere stedet.
Vi går tilbage.
- Hvad leder du efter? - Noget lyst til at markere liget med.
- Tag ikke af sted alene, Liz. - Jeg er ligeglad.
De kører.
- Gik han denne vej? - Det troede jeg.
Men jeg ved ikke, hvad jeg så.
Åh Gud, få det til at holde op.
- Det virker næsten bevist. - Selvfølgelig!
- Så du det? - Ja.
Jeg så det.
Sluk den.
Daryl?
Sig noget, Daryl.
- Vi ved, du er der. - Hallo?
- Jeg har vist gjort noget forfærdeligt. - Ja. Det skal nok gå.
- Mit ben er skadet. - Det skal vi nok ordne. Kom nu ud.
Hør godt efter, Daryl.
Du får ikke ballade. Jeg ved, hvordan du har det.
Følelsen af, at ingen vil tilgive dig. Men du tager fejl.
De, der elsker dig, vil tilgive dig.
Vi har alle haft de tanker, Daryl. Jeg ...
Jeg har haft de tanker i flere dage. Det har vi alle.
Jeg tænkte på at slå ihjel. Jeg tænkte det også, Daryl.
I efterlade mig ikke, for I har brug for mig.
- Vi må overmande ham. - Det er ikke nødvendigt.
- Jeg kommer nu. - Det er godt.
Rigtig godt, Daryl. Tak.
Jeg binder dine hænder. For en sikkerheds skyld.
Ja. Det er nok bedst.
Godt.
- Fint, Daryl. - Bind mig.
Nu.
Nogle holder øje med ham.
- Jeg kan ikke mærke mine hænder. - Jeg er ligeglad.
Kan du ikke løsne rebet lidt?
- Har du koordinaterne? Vi skal hjem. - Kan du lide musik, Teddy?
Det kan jeg ikke. Men jeg begynder, at kunne lide denne sang. Kan du også det?
Jeg hører folk i musikken.
- Dem, der gik ad stien. - Koordinaterne.
- Jeg kan ikke få os hjem. - Jo.
Kig på siderne, Teddy.
I går morges viste pedometeret 77.2 km.
- men 46,7 km, da vi tilføjede koordinaterne da vi gik mod syd.
Den næste morgen tog vi af sted kl. 8.45.
13.1 km viste pedometeret. Med koordinaterne blev det 30,5 km.
Vi kørte 5 km længere tilbage, og vi kunne ikke finde lejrens placering.
Koordinaterne er korrekte. Du eller Aron ville have sagt noget.
På YellowBrickRoad er koordinaterne mystiske.
De passer, når man går fremad.
Vi opdagede det ikke, fordi vi gik fremad. Det var noget andet, da vi gik tilbage.
Når man kigger tilbage eller til siden, virker det hele næsten flydende.
- Vis mig, hvordan det fungerer. - Slå op på den sidste side.
Det fører dig til enden af stien, Teddy. Tænk over det.
- Hvad laver han? - Måske ingenting.
- Der er et mønster. - Det siger du ikke.
Kan vi ikke få det til at holde op?
Du råber.
Vær sød og gå væk.
Ubrugeligt.
Det er vejen hjem. Han skrev det ned.
Daryl er sindssyg. Koordinaterne passer ikke.
Det er vejen hjem. Han skrev det ned.
- Jeg skal fandme ... - Stop.
I kender mig ikke.
- I er ligeglade. - Stop så.
Han efterlod noget udstyr. Vi overlever, men I må stole på mig.
Seriøst, dame?
Hedder jeg "dame" nu?
- Har du glemt mit navn? - Rolig nu.
- Du skal ikke snakke til mig. - Slap af!
- Hvorfor skulle vi lytte til dig? - Vi skal hjem.
- Ted og jeg var ude i en sibirisk ørkenen. - Det betyder ingenting.
- Hvad er din plan? - Hun har ikke nogen.
Vi rationerer mad og vand, og så går vi.
Ikke på stien. Vi går mod syd i morgen tidlig.
- Har vi udstyr? - Nej.
- Vi skal gå mod vest. - Vest?
Der er intet i øst eller nord. Vest, så ender vi måske i Vermont.
- Dårlig idé. - Du har talt før.
- Jeg taler nu. - Jeg lukker kæften på dig.
Vil du have en grund?
Jeg har kniven! Og den beholder jeg.
Jeg kan hakke træer ned, dræbe dyr eller personen der kørte med min machete.
Jeg venter ikke til i morgen.
Jeg vil gerne høre, hvad Teddy synes.
- Vi bør fortsætte mod nord. - Glem det. Vi går ikke mod nord mere.
- Vi må have svar. Ellers vil det plage os. - Vi burde slet ikke være her.
Det er pisseligegyldigt.
Han er okay.
Han er okay igen.
- Vi går mod syd. - Liv og jeg går mod vest i aften.
Hvis I gerne vil dø, så er det fint.
Men hun dør ikke med jer. Hun skulle slet ikke have været med.
Jeg er ikke en del af demokratiet. Det kan jeg love dig.
Vi må dele udstyret.
Tag den. Det er vores. Lommelygten er din.
- Og vandet? - Vi skal bruge det.
Det skal vi også.
Lad det ikke ske.
Vi må holde vagt.
Bliv hos mig.
Han er for langt væk, Thomas. Han kan ikke se os. Bliv hos mig.
- Hvor er du? - Jeg er her.
- Lige her. - Det er bedre.
Jeg drømte, at vi kom hjem, men det hele var væk.
- Det er okay. - Det var væk.
Græsset var sort og himlen fyldt med røg. Og jeg var der, men jeg var død.
Alle var døde og borte.
Jeg var bange.
Det værste var, da jeg vågnede. Hvad nu, hvis stien er vores hjem nu?
Fokusér på tre ting, som peger i samme retning.
Du klarer dig fint.
Her.
- Nej. - Tag den. Jeg fanger et egern.
Klamt.
- Hvorfor bliver det ikke mørkere? - Det ved jeg ikke.
- Nu går vi vel ikke mod nord? - Aldrig i livet.
Farlige bær.
Ja.
Du må ikke spise dem.
Jeg har prøvet det i 10. klasse. Jeg døde ikke, men ...
- Man bliver høj af dem. - Er det rigtigt?
Det skal man sgu ikke gøre.
Spiser du for mange, bliver du forgiftet. Og du får udslet.
Jeg elsker denne sang!
Det gør jeg også.
- Jeg har lyst til at gå. - Det er for farligt. Vi bliver her.
- Må jeg røre ved dit hår? - Okay.
Skal vi ikke gå? Bare et par kilometer.
Se! Et jordegern.
- Ville du spise den? - Det har jeg prøvet.
Jeg dræbte den med en sten og stegte den.
- Hvordan smagte det. - Blodigt.
Ja.
- Jeg vil kysse dig. Må jeg det? - Nej.
- Må jeg ikke? - Nej, Cy.
Det var i North Dakota. Vi måtte bestikke kvinden. Hunde var forbudt.
Teddy fik udslet på grund af klorinen i jacuzzien.
Sikkert.
Mickey dør snart. Lilian er uansvarlig.
Han ved ikke, at vi er væk. Så græder han i dagevis.
Teddy skal nok klare den. Vi er på vej hjem.
Du skal ikke høre på det. Her.
De er gode.
Ms Taylor?
Pacman sagde, at julen var dejlig.
Tredje klasse, Ms Scott. Jeg fik røde hunde og var syg i en uge.
Jeg er forelsket i Bradly, men han ved det ikke. Jeg elsker ham vist.
Vi tager væk sammen. Ferie i Cape Cod.
Jeg elsker stranden.
Er du ...
Hvad?
Er du vred på mig?
Nej.
Rusen forsvinder.
- Kan du hjælpe mig? - Med hvad?
Hjælp mig med, at holde styr på det.
Vi går lige nu.
Det føles, som en evighed. Men det er det ikke.
Vores gruppe gik mod nord, for det undrede os, at en anden gruppe var gået mod nord.
Alle blev født engang og alle skal dø.
Vi laver mange ting i vores liv.
Nogle gange har vi et job. Det havde du.
Din opgave var, at gå på denne sti.
Jeg boede alene og solgte popcorn.
Og jeg løj, fordi jeg vidste det. Jeg har altid vidst det.
Bor man længe nok i byen, så ved man, hvorfor de gik.
Ligesom jeg kan mærke du stirrer på mig, selvom jeg ikke kan se dig.
Man ved altid, at stien er der. Alle ved det, men ingen siger noget.
Man skammer sig, fordi man tror på, at det er en vej ud.
Du føler, at stien forstår dig. Det er nok det værste.
For det gør den.
Vi når vist til bjergene i morgen.
- Se her. - Har du haft det hele tiden?
De havde travlt med at dele vores ting, og de glemte det.
Må jeg ikke nok?
Vi må rationere maden. Der er langt endnu.
Undskyld.
Jeg var så sulten.
Undskyld!
Det sker også for mig.
Det samme, der skete med Daryl.
- Læg dig til at sove. - Nej.
Hvis musikken fortsætter, og vi ikke finder en by snart ...
Så gør jeg noget forfærdeligt ved dig.
Hvad vil du gøre?
Jeg har tænkt på det længe. Alle de ting, jeg vil gøre.
Jeg overvejede selvmord, men hvis jeg skærer i noget, bliver jeg forvirret.
Hent rebet, søde.
Er du der, Teddy?
Dumme svin!
Er det sangen?
- Det er tilfældigt. - Den kalder på mig.
Du må ikke forlade mig.
Det gør jeg ikke.
Walter ...
- Hvorfor fandt du aldrig nogen? - Det kan jeg ikke svare på.
Du var bedste venner med Teddy og mig i alle disse år.
Er det ikke fantastisk?
Alt ændrer sig, når man inderst inde ved, at man måske skal dø i morgen.
Synes du ikke?
Jo.
Træerne var så små engang.
Måske trygler jeg for mit liv, men du skal bare gøre det.
Forsøg ikke, at tale mig til fornuft. Jeg gider ikke, at snakke mere.
- Skal jeg dolke dig? - Nej.
- Mit blod skal ikke på den kniv. - Hvordan så?
- Bræk nakken på mig. - Jeg ved ikke, hvordan man gør.
Tag fat og drej.
- Jeg er ikke stærk nok. - Alle kan gøre det.
- Jeg kan ikke. - Du har det i dig et sted.
Find den side af dig, der ønsker at gøre det, Liz.
Bliv ved!
Åh, Gud.
Walter!
Walter ...
JEG ER KED AF DET. SE OPTAGELSEN.
Jeg håber, du tilgiver mig, Melissa. Men jeg har set for meget.
Jeg må gå bort.
Du ønsker nok ikke at se dette.
Selv om tidslinien er forskudt, så ved jeg, at du er hos mig.
Så ...
Bliv hos mig.
Du må ikke kigge væk.
Hvad er dit navn? Mit navn er Walter.
Hvordan har du det lige nu?
Meget bedre.
Et minde fra barndommen ...
At kravle ud af min tremmeseng. For at slippe væk.
Sig noget volapyk ...
Sig ...
Stop.
Hvor er du?
Teddy?
Kan du høre mig, Teddy?
Du må ikke forlade mig. Jeg er fanget her, og jeg tror ikke....
Hvis du absolut ville gå mod nord, så kunne du have vækket mig den morgen.
Jeg ville være gået med dig.
Melissa. Du skal vide, at jeg er her.
- Hvor? - I grotten bag dig.
Stikker du af?
Jeg løber ikke væk fra dig.
Hvorfor ikke?
Mit ben er skadet. Måske har du en chance.
Vil du slå mig ihjel? Her? Nu?
Ja.
- Skal der være så meget smerte, Daryl. - Ja.
Så går det løs.
Er du der, Melissa?
Jeg troede, at jeg hørte dig.
Kan du høre mig?
Jeg ved ikke hvor jeg er.
Jeg kan ikke læse koordinaterne.
Jeg kan ikke stole på koordinaterne.
Jeg begynder at tro, at den aldrig ender.
Men her er vinden.
Melissa ...
Er du der?
Sover du? Sover du et sted uden mig?
Jeg håber, du finder hjem.
Og at det er varmt.
Og det venter på dig.
Jeg håber, du kan huske at leve livet.
Jeg kan høre musikken.
Du er hos Walter ...
Så bliver Walter glad.
Tænk ikke på, hvad der skete med mig, eller hvor jeg er.
Det gælder også de andre.
Og en skønne dag vil du ikke tænke på mig mere.
Du vil ikke hade mig for det.
Jeg elskede dig.
Gå hjem.
Hjælp.
Er der nogen?
Er jeg den eneste her?
Nej sir, jeg er her også.
- Hvem er du? - Jeg viser filmene.
- Hør nu på mig. - Jeg lytter!
Der er andre.
- De har brug for hjælp. Jeg efterlod dem. - De har ikke brug for hjælp mere.
- Hvor ved du det fra? - Jeg har set det.
Også hende? Fortæl mig, hvad der skete.
- Ms Barnes? Jeg har lige set hende. - Er hun her?
- Nåede hun til enden? - Bestemt, sir.
Men der er mange ender.
God fornøjelse, Mr. Barnes.
Sid ned, sir!
Teddy ...
Dette er vores hjem.
Græsset er sort og himlen fyldt med røg.
Alle er borte.
Dette er vores hjem.
Oversat af HorrorFan